Najstarije ikad ispričane priče zapisane su u zvijezdama.
Priče o vremenu prije čovjeka i bogova...
... kad su Titani vladali Zemljom.
Titani su bili moćni...
... ali vladavinu su im okončali njihovi vlastiti sinovi...
... Zeus, Posejdon i Had.
Zeus je nagovorio svoga brata Hada...
... da stvori zvijer tako moćnu da može pobijediti njihove roditelje.
I iz svoga vlastitog mesa...
... Had je izrodio neizreciv užas...
... Krakena.
Zeus je postao kraljem neba.
Posejdon kralj mora.
A Hadu je, prevarenom od Zeusa...
... ostalo vladati podzemljem, u mraku i jadu.
Zeus je stvorio čovjeka...
... i ljudska je molitva hranila besmrtnost bogova.
Ali vremenom je ljudsku vrstu obuzeo nemir.
Počeli su preispitivati bogove...
... i napokon ustali protiv njih.
U takvom se svijetu rodilo dijete.
Dječak koji će sve promijeniti.
Pst. Pst.
Perzej.
Što je, sine?
Ubrzo ću imati brata ili sestru.
Misliš da ćemo ovo dijete voljeti drukčije nego tebe? Nećemo.
Ovo će dijete biti tvoje.
Ja...
Ja nisam ničiji sin.
Ja sam ti otac, Perzeju. Marmara ti je majka.
I uvijek ćeš biti naš sin.
Veza među nama mnogo je više od mesa i kostiju.
Ljubav koju imamo prema tebi...
... je ona ljubav oko koje se bore bogovi i kraljevi.
Nikad nisam shvaćao bogove.
Ali ipak ne sumnjam u to da si spašen s razlogom.
I jednoga dana...
... taj će te razlog...
... odvesti daleko odavde.
Ali ne večeras, ha?
12 GODINA KASNIJE
Perzeju. Perzeju!
Slabiš, starče.
Marmara! Marmara!
Još jedan dan ništa.
Zapela je za hrid.
Kome imam zahvaliti na ovom veličanstvenom obilju?
Spirose, molim te.
Posejdonu? Zeusu? Kome ću zahvaliti, Marmara?
- Zahvali ljudima koji ih izazivaju. - Uništavaju mi otok.
Kugu bacaju na tvoj.
Uzimaju od nas što žele. Mi smo njihovo roblje.
Bogovi su nam dali život.
- Za to trebamo biti zahvalni. - Dojadilo mi je biti zahvalam za otpatke.
Ja sam ribar. Perzej je ribar.
Čak su nam i to oduzeli. Ono što jesmo.
A ipak žele da ih volimo.
Jednoga dana...
... netko će se morati suprotstaviti.
Jednoga dana, netko će morati reći:
"Dosta."
Baš kao onoga dana kad si mi došao.
Oluja me dovela točno do tebe.
Znam da imaš pitanja, sine.
Želio bih da ja imam odgovore.
Imam sve što mi treba...
... upravo ovdje.
Laku noć, sine.
Ravno naprijed!
Tekla, vijenac.
Dodaj vijenac.
Zeusov kip. Veličanstveno.
Nešto nije u redu.
Vojnici, što to čine?
Hajde!
Podigni!
Držite se!
U ime kralja i kraljice!
Tko su oni?
Vojnici iz Argosa.
Što su to učinili?
Proglasili su rat. Rat protiv bogova.
- Okrenimo brod. - Ne.
Ne čini ništa.
Iza vas!
Držite se!
Tekla.
Gdje je dječak?
Tekla!
Ne!
- Idi! - Ne!
Ne!
Zeuse, moraš ovome stati na kraj. Napadaju naše hramove!
Kako se usuđuju oskvrnuti Zeusov lik.
Moramo segnuti do njih.
Možemo naći prikladno rješenje. Primirje!
Ne!
Ja sam ih stvorio...
... a oni moju ljubav nagrađuju prkosom?
Neće biti primirja.
Napokon.
Nešto gnjeva i od tebe.
Koliko je prošlo?
Koliko, brate...
... otkad si mi vidio lice?
Hade.
Beskrajne godine...
... promatrao sam iz podzemlja...
... i vidio tvoj gnjev primiren ljubavlju.
Stvorio si ih samo zato...
... da svojim molitvama hrane našu besmrtnost.
Ali previše ih voliš.
Postali su snažni.
I sada sam prisiljen ustati...
... jer su nam svima zaprijetili.
Što želiš, brate?
Pusti me da krenem na njih.
Opet će se moliti...
... a ti ćeš se kupati u njihovu strahopoštovanju i strahu.
I mi ćemo opet ojačati.
On pripada podzemlju, ne ovdje.
Ti mi nemoj govoriti gdje pripadam.
Kažeš da je ljubav ono što nas hrani.
Ali ovisiš o njihovoj ljubavi.
Ja sam naučio živjeti samo na njihovom strahu...
... njihovoj boli.
Zeuse, naš brat govori istinu. Poslušaj ga.
Idi. Čini što želiš.
Oče, trebaju nam smrtnici.
Ne, Apolone.
Had je u pravu.
Njihova drskost ima cijenu.
Poput djece, treba ih podsjetiti na pravi poredak stvari.
Daj im primjer, brate.
Okreni ih jedne protiv drugih...
... i vrati u naše naručje.
- Jesmo li mi posljednji brod koji je uplovio? - Ne, kapetane.
Vi ste jedini.
Je li on jedan od naših?
Ne. Pronašli smo ga kod Paxosa, među našim mrtvima.
On je jedini preživio.
Neka dvor odluči što će s njime.
U stroj po 4!
Polazi.
Jer ako bogovima pokažemo našu ljubav...
... oni će nam ljubavlju uzvratiti. Hoće.
Oni su nam dali žito u polju, sunce na nebu.
Sve su to darovi nama dani.
Darove se može i oduzeti. Ovo će biti odneseno...
... ako našim bogovima ne platimo ljubavlju.
Ako to ne učinimo, ostat ćemo u prljavštini i neimaštvu koje smo sebi navukli.
- Makni se. S puta. - Bogovi naši, molimo za bič...
Ljepotu i jasnost ropstva.
Čovjek ne može vladati čovjekom. Ako budemo prkosili svojim bogovima, bit ćemo kažnjeni.
Je li ovo sve?
Izgubili smo mnogo ljudi, visosti...
... ali imamo pobjedu.
Za kralja Kefeja! Za kraljicu Kasiopeju!
Ne.
Za vas...
... našu moćnu legiju.
Za naše junake koji su se usudili uzvratiti udarac Zeusu u srce!
Hramovi gore.
Kipovi su srušeni.
Izgladnjeli smo ih bez molitava.
Večeras...
... nakon naraštaja borbe...
... sunce nije zašlo za morem.
Zalazi za sam Olimp.
I novo doba je počelo.
Doba čovjeka!
To mrgođenje ti ne pristaje, Andromedo.
Popij nešto. Živnut ćeš.
Andromedo.
Kako ti je ime?
Perzej.
Uzmi ovo.
Molim te, popij.
- Dalje ruke. - Dosta.
Naša kćer, misionarka.
Jeste li vidjeli što se tamo događa?
Jeste li uopće pokušali vidjeti?
Mi služimo kao nadahnuće.
Stotine naših ljudi je izginulo...
... a mi slavimo.
Izazivate bogove i ponašate se kao da neće biti posljedica.
Pa što želiš? Trebamo se bojati?
Trebamo li drhati i napuniti se strahom?
Bogovi nas trebaju.
Trebaju naše obožavanje.
A što mi trebamo od njih?
- Pogledajte moju kćer. - Nemoj.
Što može biti više božansko od njezina lica?
Ljepša je od svih grčkih žena.
Ljepša od same Afrodite. Na Olimpu joj trebaju zavidjeti.
- Sada smo mi bogovi. - Moja kraljice. Praviš predstavu.
Zanimljivo.
Ti!
Vi ste prljavština pod našim noktima.
I sam vaš dah je dar Olimpa.
Uvrijedili ste moći izvan vašeg poimanja.
Tko si ti?
Ja sam Had.
Na koljena.
Ne sad, Perzeju.
Imat ćeš svoju priliku.
Što ti znaš o ljepoti?
Što je ljepše od smrti?
Pogledaj me, kraljice smrtnika.
- Majko. - Princezo.
Za deset dana...
... za pomrčine sunca...
... pustit ću Krakena.
Argos će biti zbrisan s lica Zemlje...
... i svi vi s njime.
Osim ako...
... ne žrtvujete svoju princezu...
... koju tako glupo uspoređujete s bogovima.
Samo će njena krv zasititi Krakena...
... i Zeusa...
... koga ste tako uvrijedili.
Biraj svoju kaznu, Argose.
Uništenje ili žrtva.
To je želja Zeusova.
Želja vašeg oca.
U Argosu je polubog.
To je nemoguće.
On je tvoj.
Ime mu je Perzej.
Možemo mu ponuditi utočište.
Jesam li čuo njegove molitve?
Taj sin ne poznaje ljubav prema meni.
Nije drukčiji od svih ostalih koji su nam okrenuli leđa.
Posljednji put, polubože, govori!
- Ja nisam polubog. - Tko si ti? Zašto si poslan?
Ne znam.
Ja sam protiv ovoga, gospodaru.
- Ne treba mu vjerovati. - Što želite da učinim? Drako.
Ostavite ga.
Je li to moguće?
Ako je istina da si ti Zeusov sin...
... možeš nas spasiti.
Moraš nas spasiti.
Ne mogu vas spasiti. Ja sam samo čovjek.
Gospodaru, koliko god grozno bilo to izgovoriti...
... žrtva je jedini način.
Nemoj tu riječ niti izgovoriti.
On ima pravo.
Nitko ne bi trebao umrijeti za mene.
Pustite Perzeja da ide.
Gospodaru, trebamo odmah odvesti princezu iz grada.
- Ja ću joj pronaći skrovište. - Od Hada se ne možeš skriti.
Tako kaže božje kopile.
Mog oca...
... je bog ubio.
Moju majku, sestru...
... sve koje sam volio ubio je bog.
Ja krpam mreže...
... a ne rukujem mačem.
Dakle, polubože, imaš posjetitelja.
Kaže da te poznaje.
Ime mi je Ija, Perzeju.
Otkud me poznaješ?
Pazila sam na te cijelog tvoga života.
Odvela sam te do tvoje obitelji.
Jesi li ti božica?
Postoje bogovi i postoje ljudi...
... i oni od nas koji su negdje između.
Prije mnogo godina...
... odbila sam božje udvaranje.
Prokleta sam vječnom mladošću.
To i nije neka kletva.
Mnogo sam godina proživjela gledajući voljene kako umiru.
Mislim da se nad tim možeš sažaliti.
Je li istina?
Jesam li ja Zeusov sin?
Da.
Priča o tvome rođenju započela je s pobunom kralja Akrizija.
Ljudski rod se umorio od božjeg ugnjetavanja i okrutnosti.
Akrizije je zapovijedao opsadom Olimpa.
Rečeno je da su drugi bogovi...
... željeli jednostavno uništiti Akrizija i njegovu vojsku...
... ali Zeus je previše volio čovjeka.
Umjesto toga, izabrao je Akrizija učiniti primjerom.
Prerušio se u kralja...
... i posjetio odaju u kojoj je spavala kraljeva žena.
Moj kralju.
Zeus?
Akrizija je poludio od gnjeva.
Zapovjedio je smaknuće svoje žene...
... i Zeusova novorođenog sina.
Proklinjem te, Zeuse.
Odričem ti tijelo koje si oplodio...
i kopile skupa s njime!
Ne!
Kraljica i njezino dijete bačeni su u more.
Tvoja je majka stradala, ali ti...
... dijelom čovjek, dijelom bog, ti si preživio.
Pazila sam na tebe sve od tada...
... čekajući dan kad ćeš pomoći okončati tiraniju bogova.
Rođen si da ubiješ Krakena.
Ne znam zašto sam rođen...
... ili što sam.
Ali znam da Krakena ne želim ubiti.
Kako ću doći do Hada?
Ako Kraken padne...
... Had će biti dovoljno slab da mu zadaš smrtni udarac.
Tek tada ćeš dobiti osvetu koju tražiš.
Tada je bolje da me puste.
Ako se Krakena može ubiti...
... Stigijske vještice će znati kako.
Vještice su dalje nego je legija ikad bila.
Nijedan čovjek ne može tamo.
Ne čovjek.
Pazi što činiš, Ijo.
Zeuse, oprosti nam za one uvrede i zaštiti nas.
Još uvijek vjeruješ da će nam pomoći?
Ovo je samoubojstvo.
I štitovi. Idemo, momci.
Ovo je izgubljena stvar.
Nemamo šanse, i ti to znaš.
Evo koga si u ovo uvukao Perzeju. Počasnu stražu.
Mlade ljude koji izgledaju dobro na smotri...
... i stare vojnike pred umirovljenjem.
Znaš li što je Kraken?
Kraken je kraj sviju nas. Divovska, elementarna zvijer.
Ne misli. Ne osjeća. Čak ga se i bogovi boje.
- A ti, ti ćeš ga ubiti? - Nemoj ići.
- Ne trebam tvoju pomoć. - Naravno.
Ti si Zeusov sin.
- Ali mi imamo zapovijedi. - Idemo, moramo poći!
Gospodo, neka vam putovanje bude dugo, ispunjeno agonijom i mukama...
... i neka svi zbog toga prigovaramo gorko, poput staraca.
- Onda, što trebamo ponijeti? - Ponesite sve.
Zašto misliš da će nam vještice reći bilo što?
O, reći će, ili ću i njih ubiti.
Hajde. Idemo, momci.
- Što je to? - Samo ostavi.
Ne ostavljajte nas na milost bogova! Molim vas.
Ne idite. Molim vas, ostanite!
Ostanite ovdje. Molim vas. Molim vas. Pomozite nam.
Samo ćete još više razljutiti bogove. Molim vas.
Žrtvujte princezu!
Pazi što govoriš! Odstupi. Odstupi!
A čovjek bi pomislio da će biti zahvalni.
Ne možete nas napustiti!
Možda su se umorili od zahvalnosti.
Dobre vijesti!
Moj brat i ja odlučili smo...
- ... pridružiti vam se. - Već imamo dovoljno stranaca.
Možemo vam puno pomoći, vjeruj mi. Trebat ćete nas.
Ja trebam vojnike, a ne lovce.
Tko od vas vojnika zna kako razderati neprobojnu kožu...
... nemejskog lava?
Tko od vas zna slabe točke na kentaurovu oklopu?
Tko od njih zna koju vratnu venu prerezati na petoglavoj Hidri?
- Onu srednju. - Srednju. Dobar pokušaj.
Moj brat i ja, mi znamo kako ubijati.
- Uživamo u tome. - Ako možete pratiti tempo...
... i ako se ne bojite smrti, pođite s nama.
Smrt se nas treba bojati.
Kralju Akrizije.
Nema Akrizija.
Samo Calibos.
Imamo zajedničkog neprijatelja.
- Zeusa. - Zeusa.
Moga brata.
Što želiš od mene?
Zeusovo sjeme u tvojoj ženi je preživjelo.
Dijete tvoje sramote.
Perzej.
Živ je?
Ubio si svoju ženu nizašto.
Sada Perzej hita iz Argosa da me uništi.
On mora umrijeti.
- Što želiš da učinim? - Zeus mora vjerovati da mu služim...
... ali ja sam sve jači.
Dok ne dosegnem punu snagu...
... ti ćeš biti moje oružje.
Dođi.
Upotrijebi to.
Ubij Perzeja za mene.
A ja ću uništiti Zeusa za tebe.
Na usluzi sam ti.
Dječak će umrijeti.
Koliko još?
Četiri dana do vještica.
Četiri dana? Ja sam već umoran.
Evo, upotrijebi ovo.
Zar bi htio da čekamo?
Ups.
Zbilja si ribar.
Trebali ste vidjeti moga oca.
Ti.
Donesi svoje oružje.
Jesi li ikad rukovao mačem?
- Nije bilo potrebe. - Shvaćam.
Lijeva noga naprijed.
Pokreti ti trebaju biti tečni.
Oružje je dio tebe.
Poput žalca u ose.
Budi usredotočen.
Znaj što je oko tebe.
Budi uvijek uravnotežen.
Ako padneš...
... umrijet ćeš.
Ustani.
Nemoj...
Bog jest u tebi.
Pobrini se da to iskoristiš.
Kraj pouke.
Perzej.
Dar bogova.
- Iskovano na Olimpu. - Zašto?
Samo prihvati.
Mogu to učiniti kao čovjek.
Dakle, tvoj je.
Gospodo, vratite našeg spasitelja.
Pst.
Pegaz.
Nijedan čovjek nije nekoga od njih jahao.
To je poruka.
Nadziru nas.
Perzeju!
- Zašto uvijek mora biti...? - Pst!
Slušaj.
Pomozi mi!
Zaudaraš na svoga oca.
- Tko je to bio? - Ne znam. Upitajmo ga.
Odustani.
Ne. Razdvajamo se.
Samo slijedi krv.
Hajde!
Gledaj! Njegova krv.
Jesi li sada sretan?
Napad!
Čekaj! Čekaj!
Što je to?
Dolazi!
Iksase!
Koplje!
Drako!
Brže!
Idemo, idemo!
Hajde, skači!
Bježite!
- Nazad! Nazad! Nazad! - Ima ih još!
- Bježite! - Svi. Natrag!
Zauzmite položaj.
Još tri. Za ime bogova, ovi su veći.
Što su ovi?
Đini.
Borio sam se protiv njih u legiji.
Ovo je njihova pustinja.
- Neprijatelji? - Tako sam mislio.
Oni nisu ljudi. Ne više. Pustinjski čarobnjaci, ubojice.
- Pa, netko im treba zahvaliti. - Što?
- Što je to? - Otrov. Iz Hada.
- Moli se. Moli se Zeusu za snagu. - Ne. Ne.
Moli se svome prokletom ocu.
Čuj moju molitvu. Zaštiti i izliječi svoga sina.
- Ne. - Molim te, Zeuse, čuj me.
Želite li kruha?
- Hvala ti. - Hvala.
- Molim te. - Imam kruha.
Ovamo. Ovamo.
- Za tebe. - Molim te.
Ne.
Moramo svoja srca okrenuti Hadu!
To je jedini način!
Braćo i sestre!
Dođite meni! Dođite!
Znam izlaz iz našeg jada.
Had je zatražio princezu.
Žrtvovanje jedne da bi grad preživio.
Zašto šute dok mi patimo?
Zašto čuvaju ženu čija će nas smrt spasiti?
Je li ona bolja od ikoga od vas?
Dugo smo obožavali Zeusa u Argosu.
Ali sada nam Had nudi spas.
Moramo se moliti onome koji nam je pokazao naše grijehe...
... i koji nam nudi iskupljenje...
... kroz krvnu žrtvu.
Mito za lađara.
Kad budu ranjeni u bitci...
... udove zamjenjuju ugljenom i crnom magijom.
Ne osjećaju bol.
Žive stotinama godina.
Koliko je onda ovaj star?
Nije me briga. Ne vjerujem im.
Goriš.
Popij ovo.
Donijet ću još vode.
Idemo!
Pazi!
Što?
Što to govori?
Đini su čekali mnogo godina onoga koji će ih osloboditi od bogova.
- Kaže da nije prijatelj ljudi. - Nemoj mi reći.
Ali Perzeju možemo pomoći jedino zajedno.
Drako.
Gledaj.
Zajedno.
- On još nije spreman za put. - Vrijeme istječe, Ijo.
- Možda jest polubog, ali je ipak smrtnik. - Osjećaš se bolje?
- Da, malo. - Dobro.
Tvoj ponos ubija moje ljude.
- Dani su ti darovi. Upotrijebi ih. - Ti darovi su zamka!
- Nije me briga što su. Upotrijebi ih. - Ne.
Neću koristiti taj mač ili bilo što mi daju!
Onda ćemo samo nastaviti umirati.
Ne mogu postati poput njih.
Ako ovo učinim, učinit ću to kao čovjek.
Ali ti nisi samo čovjek.
Odabirem to biti.
Čovjek ovo ne može obaviti, Perzeju.
Tko to kaže?
Bogovi?
Da ja imam tvoje darove...
Kad ti zatreba tvoj mač, u mojoj je torbi.
Oni ih jašu.
Pokušali su nas ubiti. Ja se na to ne penjem.
Veličanstveno.
Što čekate?
Moramo nadoknaditi izgubljeno vrijeme.
Dobro napredujemo.
Ne dovoljno dobro. Pomrčina se bliži.
Koliko smo blizu Sjevernim planinama?
Ostaje još 2 dana prije nego dođemo do vještica.
Od ove stvari mi je zlo.
Vjeruj mi, bolje je biti na jednome, nego u njemu.
Što, zar se ti nikad ne smiješiš?
Kad pljunem bogovima u oči...
... tada ću se smiješiti.
- Kakvo je ovo mjesto? - Vrt Stigija.
Ovdje je Kraken porazio Titane.
Ovako će Argos izgledati kada mi padnemo.
Svaki korak koji učinimo je uvreda bogovima.
- Dobro. - Perzeju.
Pitaj samo ono što moraš znati. Ništa više.
Naravno.
Posjetitelji.
- Tko je to? - Posjetitelji.
Imam oko.
- Daj mi ga. - Tko je to?
Tko je to? Tko je to?
Oko. Daj mi ga.
Perzeju, ne.
Nismo se ovamo došli boriti.
- Imamo samo jedno pitanje. - Mladi Perzej.
- Zeusov sin. - Tako svjež.
- Perzeju. - Bliže.
Mali zalogajčić.
- Meso boga. - Meso boga.
- Vještico. - Nemoj. Polako.
Ustajalo meso, moje dame.
Onda, koja će odgovoriti na moje pitanje?
- Želiš znati o Krakenu. - O Krakenu?
- Učini to. - Ubij ga.
- Tako je. - Uzaludno putovanje.
Kraken se ne boji oružja.
Mora imati slabu točku.
Možda.
Ali znanje traži plaćanje.
- Žrtvu. - Žrtvu.
- Euzebiose! - Pazi!
- Iksase, gađaj!
- Upomoć! - Oko!
- Pustite ga! Učinite to! - Ne bi se usudio.
Ne možemo vidjeti odgovore bez oka!
Pustite ga!
A sada odgovorite na pitanje.
Kako ćemo ubiti Krakena?
- Postoji rješenje. - Rješenje.
Ali je nemoguće.
- Da? - Gorgona, Meduza.
Meduza.
Sve živo njezin pogled ubija.
- Ubija. - Njezin je zatvor preko rijeke Stiks...
- ... na rubu podzemlja. - Titan protiv Titana.
Ona nije od koristi protiv Krakena. Ne možemo je kontrolirati.
Onda ćemo joj uzeti glavu.
- Pametan momak. - A sada oko. Daj nam oko.
- Oko. - Oko.
Gdje je?
Ali čekaj. Ima još. Zar ne želiš još znati?
Perzeju, ne.
- Reci mu. - Reci mu.
Što?
Tvoje putovanje neće dobro završiti.
Sudbina je prorečena.
Umrijet ćeš, Zeusov sine!
To je laž. Idemo.
Zapisano poput povijesti.
Perzeju.
Umrijet ćeš.
Zašto nas Đini napuštaju?
Misle da ćemo svi umrijeti. To je proročanstvo.
Tko si ti?
Pa, možeš me zvati ocem...
- ... ako želiš. - Moj je otac mrtav.
Ubio ga je bog.
Nesretna žrtva u ratu koji su ljudi sebi nametnuli.
Ljudi nisu ubili moju obitelj. Ubio ih je tvoj brat.
Čuo si proročanstvo vještica.
Nećeš poraziti Krakena, a još manje Hada.
Ako nastaviš ovo putovanje, umrijet ćeš, a Argos će ipak pasti.
Ako si tako siguran, zašto si onda ovdje?
Da ti ponudim utočište.
Tvoja krv je moja, Perzeju, i to te čini bogom.
Vrijeme je da dođeš na Olimp i počneš živjeti kao bog.
Radije ću umrijeti u blatu s tim ljudima nego vječno živjeti kao bog.
Ti nepromišljeni dječače.
Sve postojanje čovjeka dar je moje milosti.
Za nekoga tko je tvorio čovjeka...
... ne znaš mnogo o nama.
Mi živimo...
... borimo se i umiremo...
... jedan za drugoga, ne za tebe.
Reci Hadu da ću ga uskoro vidjeti.
- Neću ponoviti ovu ponudu. - Dobro.
Jer će mi biti mrsko dvaput te odbiti.
Perzeju.
Čekaj.
Skupo je tamo kamo ideš.
Kučuk je izradio ovaj štit od škorpiona.
Jači je i lakši od bilo koje kovine.
Vrlo rijetka i kvalitetna stvar.
Možemo se boriti bilo gdje...
... ali ne u podzemlju.
Da.
Sretno, ribaru.
Svi smo čuli što su vještice rekle.
Ali možemo dokazati da su u krivu.
Trebam vašu pomoć.
Nisu me bogovi spasili tamo gore.
Ako vjeruješ da imamo izgleda.
Argos mi se ionako nikad nije mnogo sviđao.
Ja znam put.
Tada idemo u podzemlje. Ubit ćemo Meduzu.
- Što sada? - Čekat ćemo Harona.
Haron prevozi samo mrtve.
Ima li dobrovoljaca?
Glava da plivamo.
Mito za lađara.
Onda, što će se dogoditi kad stignemo tamo?
Samo još jedna zvijer koju treba ubiti.
Zvijer?
Meduza je nekad bila prekrasna.
Tako lijepa da je stavila Posejdona na kušnju.
Kad je došao po nju...
... pobjegla je u Atenin hram, misleći da će je božica zaštititi.
Nije.
Posejdon ju je uzeo na hladnom podu.
Molila se Ateni za utjehu...
... ali božica je prema njoj osjećala samo odvratnost.
Pobrinula se da Meduzu više nitko nikad ne poželi.
Jedan pogled u stvorenje koje je postala pretvorit će svakoga u kamen.
Tamo vam ne mogu pomoći. Kletva mi priječi.
Atenina jedina sitna utjeha Meduzi je ta da Meduza nikad neće nauditi ženi.
Samo je muškarcima dozvoljen ulazak u hram.
Premda nijedan od njih nikad otamo nije izašao.
Meduza ima rep i ovako će ga upotrijebiti.
Slušaj.
Čuj kako joj se mišići grče.
Omiriši joj kožu.
Osjeti u utrobi njezinu glad.
Meduza te dosad dvaput ubia.
Misliš da će ti ponuditi svoju glavu? Neće biti milostiva oko toga.
Jedan pogled u njezine oči i pretvorit ćeš se u stijenu.
Dobro.
- Pokušaj ne uživati toliko. - Pokušavam ti pomoći da preživiš.
Ne gledaj me.
Ublaži tu oluju.
Bližimo se Meduzinu brlogu.
Nisam vjerovao da ću doći dovde.
Koga si izgubio?
Svoju kćer.
Odvedena je na svoj 16-i rođendan.
Odvučena ovamo dolje.
Imam osjećaj da ću je uskoro vidjeti.
Doveo si nas dovde. Prijeđimo i ostatak puta.
- Koliko si zlatnika dobio, Perzeju? - Samo jedan.
U životu sam poznavao samo jednog velikog čovjeka.
Svoga oca.
Sada ih poznajem još četiri.
I jednu ženu.
I štogod ti, dovraga, bio.
Znam da se svi bojimo.
Ali moj mi je otac rekao:
Jednoga dana netko će se morati suprotstaviti.
Jednoga dana, netko će morati reći: "Dosta."
Ovo bi mogao biti taj dan.
Vjerujte svojim osjetilima.
I ne gledajte toj kučki u oči.
- Ne ulijeva baš povjerenje. - Tiho.
- Slušajte. - Euzebiose.
Drži spušten pogled.
Idemo.
Solone!
Nastavite!
Zaokružite je.
- Drako. - Idi!
Euzebiose, slijedi me.
Drži se!
Euzebiose.
Upamti što je Perzej rekao.
Pogled dolje.
Iksase, ne.
Pogled dolje.
Gdje si?
Euzebios.
Idi!
Čekaj ovdje.
Ja ću je izmamiti van.
Pripremi se.
Sada!
Zajedno.
Neka znaju da su ljudi ovo učinili.
Samo ti i ja, Zeusov sine.
Perzeju.
Nemoj postati jedan od njih.
Ijo, ovdje sam.
Nema vremena.
Pomrčina.
Perzeju, moraš ići dok ne bude prekasno.
Nikamo ne idem.
Moja je sudbina izvjesna.
Ali sudbina Argosa je još u tvojim rukama.
Cijeli si moj život bila tu.
Nikad me nisi napuštala.
Ne mogu ja tebe sada napustiti.
Ovaj dio putovanja moraš prijeći sam.
Perzeju...
... ti nisi samo dijelom čovjek, a dijelom bog...
... ti si bolji od oboje.
Sve će biti dobro.
Brate.
Vrijeme je da smrtnici plate.
Moje dijete čeka da izvrši tvoju volju.
Ostavite nas.
Pusti Krakena!
Kraken ovog časa stiže!
Naše patnje će prestati nakon što se zvijer zasiti!
Hoće li uzeti nas...
... ili Andromedu?
Andromedu!
Moje ime zazivaju.
To se ne može nastaviti.
- Odstupi! - Odstupi!
Gledajte! Kraken! Pomozite!
Andromedo!
Hade, žrtvujemo našu princezu u tvoje ime.
Dolazi, braćo i sestre!
Argos je pao.
Osjećaš li se snažnijim, brate?
Mislio si da će ti Kraken donijeti njihove molitve.
Ali Kraken je moje dijete. Hrani jedino mene.
Ja zapovijedam Olimpom. Sjeti se kome služiš.
Ja služim sebi.
Činio sam to otkad si me prevario.
Poslao si me u podzemlje da budem omražen...
... dok si ti uživao u njihovoj ljubavi.
Mi trebamo ljubav ljudi.
Ne, ti je trebaš.
Ja preživljavam na njihovom strahu.
Tvoja je vladavina gotova, brate Zeuse.
Gledat ćeš kao moj blagoslovljeni osvetnik ždere njihove nade.
I onda ćeš napokon spoznati moju bol.
Još postoji polubog u Argosu...
... brate.
Perzej.
Torba! Hajde!
Hija!
Hej, ribaru!
Idemo!
Ne!
Ja sam bog.
Živjet ću zauvijek.
Ali ne ovdje.
Brodovi dolaze po nas.
Po tebe. Po mene ne.
Nećeš ostati, zar ne?
Perzeju, Argos treba vladara.
Ja ne mogu biti kralj.
Bolje ti služim kao čovjek.
Bit ćeš im dobra kraljica.
Olimp ti je dužan zahvalnost.
Kao i ja.
Had živi.
Samo je vraćen u podzemlje.
I opet čeka prigodu, bez sumnje.
Čeka da ljudi oslabe, a u njihovoj slabosti on postaje jači.
Ljudska je vrsta ta koja drži ključ Hadova uspona.
Uvijek je bila.
Dakle, vidjet ćemo ga opet.
Da.
Ali sada svijet zna da ga čovjek može zaustaviti.
Naravno, imao si malu pomoć.
Mač, Pegaza...
Želio sam da nas ljudi opet obožavaju, ali nisam htio da me to košta sina.
To je gotovo ljudski od tebe.
Vjerojatno nećeš opet razmisliti o mojoj ponudi da dođeš među nas.
Ovdje imam sve što mi treba.
Možda ne želiš biti bog, Perzeju...
... ali nakon takvih podviga, ljudi će te obožavati.
Budi dobar prema njima.
Budi bolji nego smo mi bili.
I ako ustraješ nastaviti to zemaljsko ljudsko postojanje...
... ne želim da to činiš sam.
Napokon, ti si Zeusov sin.